Ni får Bragg och vi får kvinnan.
Så dum är jag inte. Vi får Bragg och behåller kvinnan.
Åk iväg med tåget. När ni är utom synhåll släpper vi henne.
-Ge dem Bragg. -Hämta honom, Charlie.
-Ge mig ett vapen! -Nej.
-Jag ska skjuta honom. -Så sa vi inte.
-Jag anlitade er. -Du är skyldig mig pengar.
Innan du betalat får du inget vapen.
Fortsätt framåt!
-Jag sa ju att du aldrig hänger mig. -"Aldrig" är inte här än.
Låt honom vara, sheriffen.
Vi har inga hästar. Vi kan inte jaga honom till fots.
Vi kan åka tillbaka och hämta några.
Om bara Cole kan komma hit så vi kan åka.
Han kommer inte.
-Inte? -Nej, han kommer inte.
Vi har inga hästar, Virgil.
Jag åker tillbaka och hämtar dem.
Irrar du iväg kan du lämna ett spår.
Ser man på...
-Virgil. -Everett.
-Har du kaffe med dig? -Såklart.
Är du okej?
Visst.
Hur känner du med Allie och så?
Everett, vi har hållit ihop ett tag nu.
Vet inte hur länge, men länge.
Det finns ingen jag hellre gör det här med.
Jag har aldrig sett nån skickligare. Förutom Shelton-grabbarna då.
Anledningen till att du inte är lika skicklig som Sheltons och jag...
Det har inget att göra med lugn, snabbhet eller ödet.
Vi är skickligare än du för att du har känslor.
Känslor har väl alla?
Känslor får en dödad.
Du har ju känslor för Allie?
Jag höll av Allie i stan och håller av henne när hon är tillbaka.
Men just nu är det nåt som flyr. Och vi försöker fånga det.
-Där är de. -Jag ser dem.
-Där är Allie. -Titta norrut.
Uppe på slätten.
Chiricahua skulle jag tro. Tagit sig ut från San Carlos.
På väg till Mexiko.
-De stal säkert hästarna på vägen. -De ser rätt vilda ut.
De blir ett problem.
Säkerligen.
Ser du Allie nånstans?
Ja...
Vad är det?
Där är Bragg.
-Runt tio stycken. -Skjuter vi skräms de iväg.
Inte långt. Det finns mycket de vill ha där nere.
Skjut packhästen.
Bort därifrån.
Vart är ni på väg? Tillbaka till trädet.
Du med, Allie.
Everett. Ta väskorna på packhästen.
-Jag visste att ni skulle följa efter. -Jaså?
-Vart är ni på väg? -Rio Seco. Två dagars ritt.
När vildarna är här är det dumt att skjuta på varann.
Bättre att hjälpas åt tills vi kommit dit.
-Har jag ditt ord? -Ja.
-Mackie? -Visst.
Ge dem deras vapen, Everett.
Mackie, har du några kläder att skyla Allie med?
De har redan sett allt, Allie. Ingen mening att dölja det nu.
Vi stannar här och håller utkik. - Mackie, ta dig upp på kullen där.
Everett, när Ring fått på sig stövlarna kollar ni upp dalgången.
Trevligt att ses igen, mr Bragg.
Virgil, hur vet vi att de är kvar?
De är kvar, Allie.
Vad fan gör de jävlarna?
Vad fan tänker de göra?
Det kan jag säga. De väntar tills vår mat är slut.
De väntar tills värmen knäckt oss.
Så fort de känner blodlukten från hästen du dödade...
-...kommer de hit... -Jag rider och ser efter.
Vart fan ska du med min häst?
-Bragg är skyldig mig pengar. -Han är min fånge.
Och förblir så.
Tar du det personligt, Virgil?
När vi kommer till Rio Seco löser vi våra förehavanden.
Everett, vi avlöser Mackie.
Håll i ordentligt. Jag har den.
Virgil...?
Ja, Allie?
-Får jag sitta hos dig och Everett? -Kom du.
Förlåt, Virgil.
Stanna, Everett.
Förlåt. Jag var så ensam, och Bragg...
Ring och hans bror skyddade mig.
-Knullade du Mackie med? -Nej.
Det var Ring. Han bestämde.
Jag var tvungen att göra det.
Everett, om Ring dödar mig-
-skulle hon då ta honom istället?
Jag tror att Allie behöver vara med en man.
Du är ett svin.
Lyssna inte på honom, han försökte ta på mig när jag visade huset.
Nej, Virgil, det gjorde jag inte.
Nej, Allie, det gjorde han inte.
-Du tror mer på honom än på mig? -Det stämmer.
Virgil Cole - sheriff i Appaloosa. Min vicesheriff - Everett Hitch.
Shelton-bröderna. Mannen här är min fånge.
Han ska hängas i Yaqui för mordet på en sheriff.
Han måste hållas isolerad ett tag medan jag ordnar ett par saker.
-För all del, sheriffen. -Tack.
Hur vet jag att du inte sticker med Bragg?
Du har känt mig länge, Ring. Lika länge som jag känt dig.
-Om två timmar. -Inhägnaden.
Jag kommer.
Kom, Allie.
Rätt svårt att inte kyssas tillbaka.
När hennes läppar var mot mina.
Jag motade bort henne och sa att vi inte var ihop.
Att vi båda var med dig.
Hon brydde sig inte och verkade nyckfull.
Jag har aldrig träffat en kvinna som hon.
Jag har bara varit med horor och den där indiankvinnan jag berättade om.
Hon är vältalig och klär sig fint.
Hon är snygg.
Hon spelar piano och lagar god mat.
Hon är väldigt ren.
Tuggar maten fint.
Men hon verkar vilja knulla allt som inte är kastrerat.
Det är jag inte så säker på.
Vad tror du, då?
-Hon vill ha ledarhingsten. -Det går bara en hingst i en flock.
Åt gången.
-Så när jag är med henne älskar hon mig? -Just det.
När jag är borta älskar hon dig?
-Det är inte kärlek. -När vi är borta älskar hon Ring.
Återigen, det är nog inte kärlek.
Älskar hon mig?
Vad tror du?
-Jag tror att hon gör det. -Du om nån borde veta.
Hon tar ett bad varje kväll innan hon lägger sig.
-Jag gillar att vara med henne. -Inget ont i det.
Hon glömmer det där med Ring.
-Det kanske inte är sista gången? -Med Ring är det det.
Det är jag.
Kom in, Allie.
Det var det enda hotellet hade.
Du är jättefin, Allie. Verkligen.
Är ingen av er rädd?
-Rädd? -Att bli dödad.
Tja, Allie...
Jag brukar inte tänka på det.
Jag är rädd.
Fast jag är alltid rädd.
-För vadå? -Allt möjligt.
Som vadå?
Att vara ensam. Att vara med fel man.
Att inte ha pengar.
Eller nånstans att bo.
Jag ser efter dig.
Hur länge då?
Så länge du vill.
Vi har klarat oss rätt bra med tiden. Det har bara varit ett jobb.
Aldrig personligt.
-Ställs vi mot Ring på grund av Bragg? -Ingen sheriff låter nån ta ens fånge.
Cole!
Som sagt, du har känt mig lika länge som jag känt dig.
Du gjorde visst ditt första misstag som låste in fången i min kusins fängelse.
Jag tar Ring och du Mackie. Sen tar vi de däruppe.
Virgil...
Vänsterknät är paj.
-Det gick snabbt. -Alla kunde skjuta.
Virgil!
Allie...
Du ska veta hur jag skäms för att du såg mig...
Det grämer mig att du såg mig utan kläder.
Det var ett rent nöje, Allie.
Det var du som började prata om det.
Jag är bara tacksam att ni inte övergav mig.
Det var det vi anlitades för. Hitta rymlingar.
-Rädda damer i nöd. -Sluta nu.
Som om alla sheriffer skulle göra så?
Jag vet det i hjärtat och värderar det högt.
Att ni gjorde det ni gjorde för mig.
Det var det jag försökte säga.
-Allie har dig som reserv. -För vad?
Everett, du är inte dum. Om Virgil dör ersätter du honom.
Det är därför hon är så snäll mot dig.
Allie tror att hon älskar Virgil.
Här ute är kärlek svårt för en kvinna.
Det är männen som tänker på kärlek.
Jag vet inte vad hon känner. Det vet hon nog inte själv heller.
Han står högst i rank. Hon stannar tills han inte gör det.
-Everett. - Virgil. -Vad kan vi stå till tjänst med?
Det har inträffat en märklig och något udda händelse.
-Händelse? -Det här kom just per telegram.
Det är från domare Callison.
"Enligt besked från justitiedepartementet:"
"Randall Bragg beviljas fullständig nåd för morddomen i Yaqui."
"President Chester Arthur."
Uppenbarligen var Braggs påstådda samröre med presidenten inte skrävel.
Skryt...
Tack, mina herrar.
Varför kastade du det där i ansiktet på honom?
Tack, Tilda.
-Jag vet att du vill ha den. -Tack.
-Vill du ha min kyckling också? -Nej.
Jag visste det.
Herregud...
Mrs French.
Sheriffen. - Vicesheriffen.
-Låt udda vara jämnt. -Bragg...
...jag vet inte vem du övertalade...
...men så vitt jag vet mördade du Jack Bell.
Nu står du här medan jag försöker äta och spelar oskyldig.
Tråkigt att du känner så.
Mrs French...
Everett...
Varför kom han tillbaka?
Stolthet...
...är en märklig sak, Allie.
-Everett... -Gick resan bra?
Domaren sa att vi inget kan göra.
Bragg ansökte om att stryka domen. Han hävdade att bevisen var hörsägen.
Presidenten beviljade nåd omgående.
Hans befogenhet står över distriktens. Benådan är på riktigt, den är lag.
-Hur är det med Allie? -Hon mår bra.
Jag tror att män som vi blir revolvermän för att vi kan.
Vi är bättre på det än de flesta.
Det slår att fösa kor och bryta koppar.
Eller att vara soldat.
Man kan bli sheriff, få stadig lön och jobba som man vill.
Låter bra.
Jag har aldrig tagit den lagliga biten särskilt seriöst.
-Den är bara nåt att luta sig mot. -Jag är seriös.
Vem fan vore jag annars?
-Får jag bjuda på ett glas, Everett? -Jag har redan.
Jag tar detsamma, Fat. Och ett litet glas sherry.
-Var är din kompanjon? -Han vägrar komma hit.
Det är okej. Helt okej.
-Cigarr? -Röker inte.
Jag förstår att ni tycker illa om mig.
Men ni ska veta att jag är inte som förut.
Jag hoppas att vi kan jobba ihop när ni inser mitt sanna jag.
-Hävdar ni att ni är en omvänd man? -Ja.
Åldermännen gillar det som sker med stan.
Om ni inte byter sida...
...kan ni mycket väl hamna i knipa.
Sett en sån förut?
Olson sa att Bragg köpte den i England.
-Det är en Herefordshire. -Ståtligt djur.
Ungtjurarna är riktigt goda att äta.
Jag hörde häromdan att Bragg har en stor silvergruva uppe i Nevada.
Sen hörde jag att Bragg och några till rånat ett tåg lastat med guld i Mexiko.
Men det spelar antagligen ingen roll hur han kom över sina pengar.
Det måste finnas nåt man kan göra.
De ska inte få köra bort mig.
Bragg har Olson och de andra i sin ficka.
-Är man anställd kan man bli friställd. -Jag och Allie har ett hus här.
Jag ger mig inte av.
Vad ska du stanna som?
Så långt har det inte gått än.
Det kan nog vara vettigt att dra vidare.
Har du pratat med Allie om det?
Hon vill inte heller ge sig av.
Jag har nåt jag vill säga, Virgil.
-Jag klarar inte mitt levebröd här. -Jag vet.
-Jag har nåt mer att säga. -Att hon nog lämnar mig?
Ja...
-Du såg hur det var med Ring Shelton. -Jag ger mig inte av.
Okej...
Jag sköt en man i Tres Piedras för ett antal år sen.
Enda gången jag dödat utanför lagen.
Jag ger mig av.
Ge den här till Bragg när han ber om den. Fråga inte.
Vad fan tar du dig till?!
Du är en lögnaktig, falskspelande, feg jävel.
Vad är det frågan om?
-Vad är det frågan om? -Jag väntar ute på gatan.
En vicesheriff kallar inte ut mig.
Wallis har ditt vapen. Går du inte ut kommer jag in och dödar dig.
Drar du mot mig utan Cole som uppbackning?
Everett...?
-Lägg dig inte i, Virgil. -Vad handlar det om?
Jag har aldrig bett dig om nåt.
Så nu gör jag det.
Lägg dig inte i.
För en gångs skull. Gör mig den tjänsten.
Jag hade räddat Virgils karriär som rättskipare-
-och gett honom en ny chans med Allie.
Åtminstone inom en överskådlig framtid.
Den oöverskådliga... Tja, den väntade där ute.
Jag satte av mot solnedgången och red västerut i sakta mak.
Det skulle bli en lång ritt. Jag hade ingen brådska.
Översatt av: BRONSON
www.divxsweden.net -bästa svenska undertexterna på nätet